Gisborne. Ta en fågel. Varsågod.
Visa lite ömhet nu. Den lilla stackaren...
Poetiskt, inte sant? Fågeln i bur...
En bevingad varelse som jag har helt i mitt våld.
Det tycker jag om. Apropå skönhet i bur...
...när gifter du dig med Marion? - När tiden är inne.
Var inte så anspråkslös. Hur lyder er överenskommelse?
- Vi gifter oss när kungen återvänder. - När kungen kommer...
- Jag har nyheter åt dig. - Vad då?
Ibland låter jag bli att mata dem. Grymt, men då sjunger de bättre.
- Vad då för nyheter? - Men Gisborne, då...
- Jag hatar grottan! - Det blir regn. Det är torrt där.
Det är mörkt och du vet... gräsligt.
- Vi röstade, Much. - Du förlorade. Fem mot ett.
Jag borde ha två röster, för jag avskyr grottan.
Tre, förresten, för jag avskyr verkligen grottan.
Jag hatar fladdermöss! De är som råttor fast med vingar.
- De gör ljud man inte kan höra. - Vad är det för vits med det?
Tänk om det fanns ett ohörbart ljud-
- som bara en enda man kunde höra? Jag är den mannen!
Jag ser förnuft där andra ser dårskap precis som fladdermusen.
Jag tar tillbaka. Jag gillar fladdermusen.
Fladdermusen är min vän. Den förstår mig.
- Varför dröjde du så länge? - Bra gjort!
Bröd! Utmärkt.
Lägg av!
Will? Vad är det med dig?
Kungen kommer.
- Rikard? Till England? - Det är inget rykte, John.
- Thornton hade hört Gisborne prata. - Till England...?
- Han kommer att passera här. - Kungen? Till Nottingham?
Det är väl bra? Kungen! Det här är en underbar dag.
- Vi har bröd och kungen kommer. - Håll klaffen.
Nej! Det här har vi väntat på! Sheriffen och Gisborne blir avsatta.
- Sen kan vi alla flytta hem. - Vi är laglösa!
- Robin kommer att benåda er. - Will?
- Underbart! Vi borde ha fest! - Håll klaffen!
- Will... - Förlåt, men vi har blivit bönhörda!
Berätta.
Berätta för mig.
- Nu när kungen kommer tillbaka... ...tänker Gisborne äkta Marion.
- Hon kommer inte att göra det. - Bröllopet står på lördag.
Marion. Sir Edward...
Jag har goda nyheter. Något har hänt. Nej...
- Vad gör du? - Vad sysslar ni med?
Sir Guy!
Jag ber om ursäkt. Jag ville bara överraska dig.
Följer du med till Locksley? Jag har något att visa dig.
- Lady Marion. - Thornton!
Kom, jag vill visa dig något.
Jag vill visa dig det här.
- Min förmögenhet. - Vad betyder det här?
Det betyder allt.
Det betyder att jag är välbeställd. Jag kan försörja dig.
Jag är en mäktig man. Sheriffen, jag och prins Johan...
Det betyder att jag är av god börd.
Ätten Gisborne har en stolt historia.
Jag ser fram emot att hålla ätten levande-
- med dig som min hustru.
Något har förändrats.
Kungen är på väg hem.
Mary, Thomas! Sätt fart. Vi har mycket att göra.
- Jag är hemskt ledsen, Robin. - Berätta allt du vet.
Kungen kommer på lördag och då ska bröllopet äga rum här.
De ska pynta i kyrkan.
Försök att minnas hur det var när jag var ute på korståg.
Gisborne var sjuk, påstod han.
Men han åkte till Heliga landet för att döda kungen.
Jag önskar att du hade rätt, men han var här. Han var sjuk.
- Men ingen fick träffa honom! - Feber, smitta...
Men läkaren kom varje dag och jag lagade mat åt honom.
- Läkaren gav honom den. - Vem var den här läkaren?
Han hette Pitts. Han bor i Nottingham, på Battly Street.
- Men Robin... - Bröllopet får inte bli av.
Besök inte mitt hus förrän det tillhör mig igen.
Guy ville visa hur rik jag blir som hans hustru.
Visade han dig lite småkrafs för att du skulle vilja gifta dig?
- Jag lovade att gifta mig med honom. - Han hotade dig.
- Jag måste bevisa min lojalitet. - Ett sånt löfte gäller inte.
Tror du att Guy godtar att jag drar mig ur?
Får han veta att jag är Nattväktaren får både jag och min far lida.
Varför använder du din far som ursäkt för att inget göra?
- Min far behöver mig. - Utan honom hade du tvingats välja.
Då, så. Jag gör ett val. Jag väljer att äkta Gisborne.
- Är det vad du vill höra? - Jag tänker lösa det här.
Jag ska avslöja hans lögner och förräderi.
Gör det inte ännu värre, Robin! Han har vissa kvaliteter!
Hans känslor för mig är äkta. Han har rikedomar och trygghet...
Vad då rikedom? Du är Nattväktaren!
Du ska stjäla från Gisborne och ge åt de fattiga!
- Säg inte åt mig vad jag ska göra. - Robin!
Se på mig. Jag ska ta hand om det här.
Robin! Ser du inte att Marion blir upprörd?
Jag måste till Merton. Klarar du dig?
- Har du en plan? - Sheriffen har en plan.
Han tänker döda kungen. Han vill inte förlora grevskapet.
Merton är lojal med mig och kungen. Han hjälper mig.
Och mitt giftermål... Jag måste göra det.
En man måste skydda sin kung. En man måste strida för sin kung.
- Jag vill skydda er båda. - Det vet jag.
- Men jag har en egen plan. - Vad då? Nattväktaren?
En sista tur för att göra giftermålet lättare att uthärda.
Du är mitt allt, det vet du.
Jag gifter mig med nån jag inte älskar. Det finns värre öden.
Och jag är glad och stolt över att du är min far.
Min underbare, hedervärde far.
- Battly Street... - Ja, läkaren bor här.
Herrn! Det är fritt fram.
- Läkaren är på väg. - Få se vad han har att säga.
Vi tillbringar våra liv med att gömma oss i skuggorna.
Vi har vant oss vid det. Det blir konstigt när det är över.
När Gisborne ryker får Robin sin titel tillbaka och jag får Bonchurch.
- Robin! - Vad tänker du göra, Allan?
Jag? Jag ska bo på mitt gods.
Tjänare och hela baletten... Du, då?
- Jag blir väl snickare. Trä... - Där är Pitts.
- Jag har inga värdesaker. - Berätta om bluffen.
- Ni behandlade Gisborne i fjol. - Ni är Robin.
- Berätta om bluffen. - Det var ingen bluff.
- Nå... vilken sjukdom led han av? - Vet inte. Feber, nåt smittsamt...
- Obalanserade kroppsvätskor. - Ljug inte!
Han var svårt sjuk.
Jag har inte tid med det här. Berätta sanningen.
Ni är en fredsivrare. Jag har hört talas om er.
Ni kan inte skada mig.
Ni trodde att ni hjälpte Gisborne, men det var fel.
Det här gäller förräderi. Erkänn nu, så lägger jag ett gott ord för er.
Jag beordrade karantän. Tjänarna lagade mat åt honom.
Jag satt där i en timme, åt maten och lämnade de tomma faten.
- Ni är en dåre. - Jag menade väl.
Han var i Heliga landet och försökte döda kungen.
Jag hade ingen aning om det. Förlåt mig. Vad kan jag göra?
Herrn! Soldater!
Jag väntar mig att ni ställer upp och vittnar.
- Inför kungen. - Tror ni att jag...? Naturligtvis.
Ett klokt beslut.
Marion? Marion?
- Ljusen brinner, men det är tomt. - Som Much, då...
Mycket lustigt.
- Var är hon? - Hon kanske har rymt?
Inte Marion. Hon är inte typen som rymmer.
- Vi kommer tillbaka imorgon. - Det kan vänta.
Jag vet var hon är! Hon stjäl Gisbornes pengar!
Sir Guy! Nattväktaren!
Öppna! Du kommer inte undan.
Ge mig en yxa. Ställ er nedanför fönstret.
Nu ska vi leka, Nattväktaren!
Får jag vara med?
Locksley! Har ni hört nyheten? Jag ska gifta mig med Marion.
Jag ska tänka på er på bröllopsnatten.
- Ta pengarna! - Jag har dem.
Sätt fart! Godafton, mina herrar.
Dela upp er i mindre grupper. Ni vet var vi ska mötas.
Nu har jag dig.
Vad sysslar du med? Nattväktaren blir din död.
Jag ska sluta. Det går inte när jag bor på Locksley.
Du måste inte dit. Du måste inte gifta dig.
- Jag har inget val. - Jag har alla bevis jag behöver.
Jag har hittat läkaren. Han går med på att vittna.
Han behandlade inte Gisborne, för han var i Heliga landet.
Tänker han vittna?
Är det sant? Tack. Jag vet inte hur jag ska tacka dig.
Du kommer säkert på något. Kom nu.
- Robin... - Marion?
- De syns inte till. - Jag förstår inte. Var är de?
John? John!
Jag tar henne. Såja.
- Gisborne högg henne i magen. - Det är bara ett ytligt sår.
Vi behöver en torr bädd. Hon måste bli torr.
- Hämta en fackla. - John? John!
Jag behöver rent vatten till såret.
- Har du något vin mot smärtan? - Javisst.
- Det är inte djupt. Vad använde han? - Jag vet inte.
En dolk.
- Känner ni det här? - Ska du verkligen trycka där?
Jag måste titta inuti. Vin.
- Det här gör ont. Är ni tapper? - Gör det.
Fortsätt att andas.
Kommer hon att klara sig?
Jag måste sy. Ge mig en nål.
Nålen är tjock och trubbig. Är du beredd?
- Du får det att låta härligt. - Ge mig den.
Titta här! Fina grejer!
- De andra väntar på oss. - Ja...
Tänker du samma som jag? Hur vet du då vad jag tänker?
- Jag tänker inte som du. - Det borde du göra.
Tror du att Robin behöver oss när han är lord igen?
Much får sitt gods, men vad får vi?
- De fattiga ska ha det. - Det är ju vi!
Vi är laglösa, eller hur? Vi hade jobb-
- men nu har vi ingenting. Vi är de fattiga.
Vet du vad det här är? Vårt avgångsvederlag.
- Känns det bra? - Ja. Tack, Djaq.
Förlåt mig. Jag trodde inte att ni skulle vara så tapper.
- Har Allan och Will synts till? - Nej.
De dåliga nyheterna är att du har blivit knivhuggen.
De goda nyheterna är att du slipper gifta dig med förövaren.
När kungen kommer, går jag dit. Han låter mig tala. Han litar på mig.
Jag lägger fram bevisen, läkaren bekräftar dem och Gisborne ryker.
- Blir han hängd? - Ja.
Marion, han tänkte tvinga dig att äkta honom.
- Han försökte döda kungen och dig. - Hängning är ändå alltid fel.
Vad är det? Berätta.
- Du ömmar för honom. - Han är en människa.
- Knappast. Han påverkar dig. - Påverkar mig...?
- Han sa det, och han hade rätt. - Väx upp.
Imorse, när du trodde att du måste gifta dig-
- fann du dig nöjt i ditt öde.
Hans kvaliteter och uppriktiga känslor...
- Jag försökte vara tapper. - Varför då?
- Det här med Nattväktaren... - Vad menar du?
Jag gör samma sak som du, fast mer genomtänkt.
Du borde ha lärt dig läxan! Du blir hela tiden gripen-
- eller knivhuggen eller trolovad! Stanna hemma och brodera!
- Jag menade inte det där. - Till och med min gamle, svage far...
...stöttar mig mer än du. - Marion, ni måste sova.
Vill Marion äta nåt, tro? Vad äter flickor?
- Särskild flickmat. - Du vet vad jag menar.
- Fråga henne själv. - Hon sover. Hon ville inte vakna.
Verkligen? Fortfarande...?
- Vakna, Marion. - Hon skulle ju få sova.
Det här är inte sömn. Hennes kropp lägger av.
Hon har fått inre skador. Jag måste öppna såret.
- Jag mår inte bra... - Jag behöver rena instrument.
- Vad då för instrument? - Stanna här. Jag ska skynda mig.
Låt henne inte somna.
Marion? Marion? Marion!
- Är hon vaken? - Nätt och jämnt.
Ska hon ha ägg eller bacon? Hon får inte bådadera.
Be till din gud, och till min. Hon är döende.
- Dö? Vad menar du? - Jag känner igen ansiktsuttrycket.
Å... Vad ska vi göra?
Jag behöver varmt vatten och rena instrument. Knivar.
- Javisst... - Mal det här till en fin pasta.
Javisst, genast...
Jag borde fara hem. Far är nog orolig.
- Allt har sin tid. - Jag är till besvär.
- Ja, det är du. - Du ska säga nej.
Och du ska vara hemma och brodera.
Här är pastan och instrumenten är på väg...
...och Djaq är på väg...
...och jag är säker på att... - Säker på vad då?
"Jag är säker" är oftast lugnande, men inte i det här fallet.
Jag är säker! Men Djaq är väldigt...
- Djaq är vad då? - Jag ska hålla klaffen.
- Bra idé. - Ja, nu går jag.
Drick det här. Alltsammans.
- Much... - Han menar väl.
Vad kan Djaq ha sagt till honom?
Det bådar inte gott, eller hur?
- Berätta. Jag vill höra sanningen. - Det bådar kanske inte så gott.
Lyft på huvudet.
Jag ska skära upp er. Om jag hittar skadan, syr jag ihop den.
- Vad har jag för utsikter? - Obefintliga, om jag inte gör detta.
Min far behandlade sårade på slagfälten.
- Han sa: "Ljug aldrig för en sårad." - Eller "ljug aldrig för en döende"?
Så sa han också.
Ljug aldrig för en döende man.
Du ska inte dö, och jag har aldrig ljugit för dig.
Skärp dig. Vi har aldrig talat sanning med varandra.
- Vi ska inte gräla nu. - Det bestämmer inte du.
Är du verkligen så illa däran?
Jag menar allvar. Vi har aldrig sagt sanningen.
Jag kallar dig för dåre, fast jag menar hjälte.
Jag kritiserar dina handlingar och sen apar jag efter som Nattväktaren.
Jag skäller på Robin Hood...
Hyssja inte på mig. Det här kan vara det sista jag säger.
Nej. Så får det inte vara!
Vi ska vara tillsammans. Jag borde inte ha lämnat dig.
Det var fel av mig att dra ut i krig.
Du hade rätt. Det var äran jag ville åt.
- Men den finns inte på slagfältet. - Du hade ångrat om du inte hade åkt.
Inte så mycket som jag ångrar att jag for och förlorade dig.
- Jag borde aldrig ha rest, Marion. - Robin.
Jag älskar dig, du älskar mig, alla älskar varann. Drick vinet.
Lyft på huvudet.
Håll i henne, Robin.
- Herrn? - Jag kommer inte åt.
- Herrn? - Tryck här. Hejda blödningen.
Jag klarar det inte! Jag har varken utbildning eller rätt instrument.
- Much! Sätt fingret här! - Ska jag...?
- Jag måste hämta läkaren. - Det hinner du inte.
- Här? - Ja!
Här har vi den! Norra vägen!
Ska vi gå tillbaka till grottan eller ut på äventyr?
- De kanske behöver vår hjälp. - Varför då? De kom ju undan.
Vart tog din far och bror vägen?
- Scarborough. Min faster Annie. - Jaha...
Jag skulle gärna träffa henne. Vad säger du?
Vet du vad? Robin unnar oss det här. Han vill att vi ska ha det bra.
- Pitts! Pitts! - Vad gäller det?
Jag behöver hjälp. Min vän har blivit knivhuggen. Hon dör snart.
- Kör henne hit. - Det går inte. Ni måste komma.
- Var är hon? Jag måste veta... - Vi måste ge oss av genast.
Jag ska hämta mina saker.
- Skynda på! - Ingen fara. Allt är under kontroll.
Skynda er! Raska på!
Skynda er!
Jag ber om ursäkt. Bandage...
- Ska jag bara trycka här? - Ja, det är allt vi kan göra just nu.
- Ska jag känna hjärtslagen? - Ja.
- Sluta! Du gör henne illa! - Tro mig, hon känner inte ett dugg.
- Känner du något? - Kom igen, Marion!
Snälla... Ja!
- Lovad vare Allah! - Lovad vare Allah!
- Hur gjorde du? - Sätt tillbaka fingret.
Var är läkaren?!
Much! John!
- Hur mår hon? - Hon lever.
- Ni måste rädda henne. - Allt vilar i Herrens händer.
Ge henne det här sövningsmedlet. Lägg lite på hennes tunga.
Hon blev huggen nära levern. Jag sydde ihop kärlet.
- Är du utbildad? - Lite.
- Du har nog räddat henne. - Hon har räddat henne.
- Om ni tillåter, syr jag ihop såret. - Utmärkt. Gör så.
- Har ni rena nålar och tråd? - Javisst.
Ursäkta mig.
Vad har jag gjort...?
Much! John! Till vapen!
Om jag inte har fel, anländer sheriffen och Gisborne strax.
Vi blir omringade.
- Va? Vi måste fly! - Jag kan inte fly.
- Marion. - Vi flyr inte.
Vi är fångna i en grotta. Vi dör!
- Ja. - Gode Gud...
Allan... Var är Allan? Och Will? Var är de?
Jag trodde att jag skulle få dö framför brasan hemma i Locksley-
- inte i skogen, i en bedrövlig grotta!
Much! Låt mig tänka!
- Ni... - Vad väntade ni er?
Att Gisborne inte visste att nån skulle fråga?
Att vi inte hade en plan? Den här charaden är över.
- Er vän är död. - Död?
Död.
Jag är så ledsen, Robin.
Marion. Marion...
Jag älskar dig. Jag borde ha sagt det.
Varför sa jag det aldrig? Jag älskar dig.
Marion, jag älskar dig.
Marion...
Robin! Hallå, Robin?
Kom ut! Var gömmer ni er?
FORTSÄTTNING FÖLJER...